![](/media/sstory/_uORfZf19mw.jpg)
![](/media/finding/-QLugaY1Kl4.png)
Paulinos pėdomis
Jos išskirtinis bruožas buvo jos apranga. Jinai visada vaikščiodavo su ilgom baltom kelnėm platėjančiom, baltu švarkeliu ir visada – berete.
„Paulina visiems skelbė naująjį šūkį: Pasodink medį – tai ir laimę pasodinsi!“
Jolantos Giedrikienės gyvenime yra vienas labai svarbus žmogus. Vaikystėje ji manė, kad tas žmogus – tai Merė Popins. O vėliau, jau užaugusi, suprato, kad stebukladarė auklė iš pasakos iš tikrųjų yra nenuilstanti Joniškio krašto ir visos Lietuvos gražintoja Paulina Arūnienė. Apie viską pasakoja pati Jolanta:
![](/media/storage/2Xiam1eTuBY.jpg)
Atradusi savo tikrąjį pašaukimą Paulina visiems skelbė naująjį šūkį „Pasodink medį – tai ir laimę pasodinsi!“. Aktyvi moteris įkūrė gėlininkų draugiją, organizaciją „Baltijos tautų draugystės sodas“, susidraugavo su tokiais pačiais gamtos puoselėjimo entuziastais iš aplinkinių šalių. Su dideliu užsidegimu sodino medžius nuo Talino iki Vokietijos, veisė parkus ir sodus, gražino sodybas, aktyviai rašė spaudoje apželdinimo temomis. Negana to, dar kūrė poeziją, organizuodavo ilgakasių, duonkepių, puokščių konkursus, ekskursijas Lietuvoje ir užsienyje, pynėjų kursus, eilėraščių skaitymus, net bandė suburti moterų Šaulių organizaciją. Paulinos vardą gavo ir viena latviška kriaušių veislė. Jolanta prisimena ypatingą, su niekuo nesupainiojamą Paulinos rengimosi stilių:
„Jos išskirtinis bruožas buvo jos apranga. Jinai visada vaikščiodavo su ilgom baltom kelnėm platėjančiom, baltu švarkeliu ir visada – berete, tokia tablete. Rūbus siūdavo pati, visokių atspalvių būdavo ir mes iš tolo ją matydavom. Ir darbymečio, ir sodinimo metu ji visą laiką tokia būdavo. Jeigu įsiveldavo rūbus, ji visą laiką turėdavo pasikeisti ir jau darbo pabaigoje jinai būdavo švari, graži ir vėl tokia pat pasitempusi.“
![](/media/storage/GT5mvdjcZCU.jpg)
![](/media/storage/e11YiczsIHg.jpg)
Joniškyje iki šiol sklando legendinė istorija, kaip 1995-aisiais Paulina sužinojusi, kad atkuriama tarpukario organizacija Lietuvai pagražinti draugija, per kelias valandas subūrė vietos skyrių. Pasakoja Jolanta:
![](/media/storage/IwkKzE5v1Ss.jpg)
2000-aisiais visuomenininkei buvo suteiktas Joniškio garbės pilietės vardas. Paulina į anapilį iškeliavo sulaukusi 93 metų, iki pat šio garbaus amžiaus išliko aktyvi įvairių veiklų dalyvė. Tokios įspūdingos asmenybės įkvėpta Jolanta įsigijo Paulinos klėtelę ir savo pašaukimą surado aplinkos gražinimo darbe. Pasiklausykite:
![](/media/storage/oaBOJEMbjJg.jpg)
![](/media/storage/72pr8viS8ks.jpg)
![](/media/storage/34rnMivPD_I.jpg)
![](/media/storage/QoUPNIjLO_g.jpg)
![](/media/historyctx/VEWOjaxGUhg.jpg)
Draugija Lietuvai pagražinti
SkaitytiKiti bendruomenės radiniai
Bendruomenėje susibūrę veiklūs žmonės, kurių gyvenimai susipynę su Joniškiu, Žagare ar šiais abejais miestais. Čia Ryga arčiau nei Vilnius, o sapnai tikresni, nei atnaujinta geležinkelio stotis.